Domnul John Dangar, fost locatar în Old East Road, Hopetoun,
și-a frânt gâtul căzând într-un șanț.
Familia Ryan, fostă domiciliată pe Old East Road, asasinată.
Arthur și Jane Shepherd, foști domiciliați pe Old East Road,
au murit într-un incendiu.
Toți de pe Old East Road.
Nu credeți că e o coincidență stranie?
Și?
Nu credeți că merită investigat?
Cine sunteți? Ce vreți?
Ultimul avertisment, bătrâne. Fă-ți bagajul și cară-te!
Nu plec nicăieri.
Dați-i foc.
Javrelor!
Gata, băieți. Să plecăm.
NELEGIUIȚII Sezonul 1 Episodul 10
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
- E Catherine. - Bună ziua, Frederick.
Ce surpriză frumoasă.
Și neașteptată. Ceea ce are logică.
Dacă era așteptată, nu mai era surpriză, nu?
Frederick, vreau să faci cunoștință cu prietenul meu George Jenkins.
- George. - Frederick.
- George are un necaz. - Ce fel de necaz?
Cineva încearcă să mă gonească de pe pământul meu.
- Cine? - Niște indivizi. Au venit azi-noapte.
- Bandiți răi. Au tras în mine. - De ce?
Habar n-am.
- Mi-au spus că e ultimul avertisment. - Fuller n-o să facă nimic.
E prea ocupat să păzească bogătanii de tâlhari ca să-i mai pese de saraci.
Nu sunt prea sărac să plătesc... mult.
Pentru ce să plătești?
Sunt un băiat sălbatic și grozav.
Dan Sinclair mi-e numele.
Pistolul meu e cunoscut în toată țara
Mortal ca întotdeauna.
Jefuiesc bogatul Ca să hrănesc săracul...
Când ai hrănit tu săracii?!
Ești sigur că pistolul tău e cunoscut în toată țara?
Mă lăsați? Nici măcar nu știu ce facem aici, căpitane.
Eu nu sunt mercenar. Eu sunt un tâlhar fioros.
Da, ești un bărbat dur, Daniel.
Dar poți ajuta câteodată oameni mai ghinioniști decât tine.
- Nici nu-l știm pe moșneagul ăsta. - Poate că nu.
Dacă-l ridică pe căpitan în ochii femeii iubite, cine suntem noi să i-o refuzăm?
Haide.
- Ei sunt băieții? - Da.
Nu par așa duri.
Mda...
Conrad, Daniel. Iar acesta e Jack.
- Bătrânul George. - Doar George.
Nu-i nevoie să-mi amintiți că nu mai stau mult pe această lume.
E tot ce am.
Ceasul ăla n-a mai mers de câțiva ani.
Mi l-a dăruit nevastă-mea. O să iei câțiva șilingi pe argint.
- Nu cred c-ar vrea să-l dai. - Nu se supără. E moartă.
Chiar și-așa, păstrează-l.
- Și monedele. - Păstrează banii.
Dacă luați banii,
sunt mai sigur că faceți treaba pentru care vă plătesc.
Mi se pare corect.
Zău, Jack. Ce căutăm aici?
Necazul bătrânului, oricare ar fi... n-are nicio legătură cu noi.
Veniți încoace, fetelor.
Ele sunt îngerașii mei. Louisa și Molly.
- Bună ziua. - Bună.
- Ce faceți? Conrad. - Dan.
Mai bine aduceți găina aia.
Îi sucesc gâtul și o băgați deseară în oală.
Alo, du-te.
Presupun că rămânem la cină.
- Acum vrei să stăm la cină? - De ce nu?
Doamnă Barrett.
- Ați văzut? - O grămadă de aiureli.
- Dacă spuneți... - Numai prostia asta ne mai trebuie
când vine delegatul de la calea ferată.
- Cine? - Îl cheamă Henderson.
Vine mâine cu diligența de la Sydney.
- Aș vrea să-l cazezi aici. - Desigur. Acesta este un hotel.
Vine să vadă dacă orașul merită să fie stație de cale ferată.
- Nu vă faceți griji. E pe mâini bune. - Băutură gratis...
... distracție gratis.
În contul datoriei tale.
- Poftim. - Mulțumesc foarte mult.
Nimic nu se compară cu o mâncare gătită în casă.
- Pentru dumneata. - Mulțumesc, draga mea.
Tocană de găină.
Mai bună ca ea e doar capul de miel și burta de vacă, după mine.
Burtă? Mai bine îmi mănânc propriile măruntaie.
Se poate aranja.
- Mulțumesc, domnișoară. - Cu plăcere.
Rugăciune.
Doamne, suntem profund recunoscători pentru ceea ce vom primi.
- Amin. - Amin.
Sper că nu te superi că spun,
dar trebuie să fi început destul de târziu.
Familia. Fetele nu pot avea mai mult de 20 de ani.
- Eu am 21. - Am făcut 20 în primăvară.
Louisa și Molly sunt fetele surorii mele.
Ea a murit de tuberculoză în '52.
Le-am crescut ca pe copiii mei.
Și n-am fi putut cere mai mult, unchiule.
Bine zis!
- Tocana e delicioasă. Mulțumim mult. - Mult mai bună decât oposumul.
Am avut o mâncare interesantă mai deunăzi.
Doi căutători de aur americani. Au înfipt un cârnat într-o chiflă.
I-au zis "hot dog".
Care om sănătos la cap ar mânca câine?
Nu e câine. Așa-i spun ei.
- De ce? - Nu știu.
- Ce-i în el? - Nu știu.
- Deci ar putea să fie câine. - Ador cârnații.
Nu se compară nimic cu un cârnat gros și suculent ca să te umple.
- A fost... - Dan...
Auziți? Ascultați.
Sunt caii.
I-am băgat în padocul din spate. Se aude din față.
- Aduceți o găleată! - Haide, Molly!
Ajutați-i cu gălețile, fetelor.
- Găleată! - Stați jos.
- Repede! - Așa, fetelor.
- Continuați să aduceți găleți. - Repede!
- Aruncă apă pe foc! - Te-am avertizat, bătrâne!
Acum îți ardem casa din temelii.
Casa asta n-o să ardă!
- Capetele jos! - Aruncă apă!
Sunt în spate!
Treci încoace!
Haideți să plecăm.
Așa! Fugi, câine laș ce ești!
Îți dorești să mori?
- A fost Frank Butler. - Zău?
Ce să aibă Frank Butler de împărțit cu George?
Nu știu. Dar se va întoarce.
Așa-i.
Pur și simplu nu înțeleg de ce e bine să plecăm după ei, Jack.
- Tu ce-ai face, Dan? - Mai mulți suntem în siguranță.
Întărim casa și stăm aici. Așteptăm să se întoarcă.
Vine cu oameni de două ori mai mulți, noi rămânem fără gloanțe și apoi?
Mai avem o variantă.
Nu. Am fost plătiți să facem o treabă.
- Dăm banii înapoi și gata. - Nu.
- Jack, hai să vorbim despre asta. - Nu, căpitane. Destul cu vorba.
Frank Butler se întoarce dacă nu-l prindem noi înainte.
Eu și Dan mergem la Inferno Creek. Știe cineva pe unde se ascunde.
Noi ce să facem?
Stați aici. Reparați casa. Aveți grijă de George și fete.
Și dacă nu vă întoarceți diseară?
Atunci ne întoarcem mâine.
- Dan. - Băieți.
Doar noi doi împotriva bandei Butler.
- Un vers minunat în cântecul tău. - Păcat că nu voi mai putea să-l cânt.
Atenție. Luați poziție!
Muzica, muzica. Cântați. Așa.
Domnule Henderson, bine ați venit în Hopetoun.
James Fife, primar și administrator al zonei.
E o onoare să primim un domn atât de important în orașul nostru.
Fă-i să tacă.
Sunt aici să cercetez orașul și plec mâine.
Nimic mai mult, nimic mai puțin. Acolo voi sta?
Da. V-o prezint pe doamna Marry Barrett,
proprietara acestui stabiliment.
- Hai să ne lămurim, dle Furf... - Fife.
Nu voi fi cumpărat, ademenit, lingușit, sedus
sau influențat în vreun fel.
Sunt un om simplu care face o treabă simplă.
- Câte camere de oaspeți? - Șapte. Opt, dacă Tommy stă cu mine.
- E singurul loc de cazare? - Nu, dar e cel mai drăguț.
Tommy, du bagajele dlui Henderson în camera unu. Cea mai bună cameră.
Nu vreau favoruri. O cameră standard e suficientă.
Trebuie să fiți însetat după lungul drum cu diligența.
Vă aduc ceva de băut. Whisky, rom, coniac?
Nu beau. Apa e suficientă.
Apă, da.
Scuze. Aduc alta proaspătă.
E foarte bună.
Ruby!
Dânsul e dl Henderson din Sydney. Va fi oaspete nostru peste noapte.
Mi-ar plăcea să aud totul despre Sydney.
Cu ce se îmbracă doamnele de acolo în vara asta?
N-am de unde să știu. Moda e domeniul soției mele.
E acasă, conducând gospodăria și îngrijind cei trei copii ai noștri,
așa cum se cuvine să facă o femeie. Acum voi merge în camera mea.
- Ce ai adus, sergent? - Căutători de aur, domnule.
I-am găsit săpând pe alt teren. Stai potol!
N-ai s-apari la ziar dacă prinzi săpători ilegali.
Primarul stă pe capul meu să-i dăm ceva.
A venit un ștab de la oraș și primarul vrea să-i arătăm tâlhari morți.
Au și băutură ascunsă. Am găsit asta în cortul lor.
De unde o ai?
Ți-am pus o întrebare.
De la Inferno Creek. Taverna cu băutură ilegală.
- Să nu te mai întorci! - Inferno Creek.
Deci aici bea Frank Butler.
Dacă nu bea aici, cineva trebuie să știe unde se ascunde.
- Mă-ntreb dacă se joacă cărți. - Dan!
Singurul lucru care se joacă aici e viața.
Două romuri. Îl caut pe Frank Butler. Îl cunoști?
Știi unde-l găsesc?
Caut un ins pe nume Frank Butler. Îl știi?
Înțeleg că nu.
Poker cu 20 de cărți, băieți.
Pot să iau loc?
Merg.
Trișor împuțit!
Nu cred c-o să meargă, Jack.
Dacă privești atent, între ei e o doamnă.
Se numește Gracie O'Reilly. Dă lovituri cu o gașcă de băieți.
Câteodată împarte patul cu Frank Butler.
- Trebuie să ies. - Pleacă.
- Hai s-o urmărim. - Nu-i nevoie.
Cred că știu unde stă.
Dan...
O vezi?
Mă miră că nu-i simțim mirosul.
Ochii mei! Dă-te jos! Ochii mei!
Lasă-l în pace! Dă-te jos.
Gracie! Unde-i Frank?
- Mi-a scos ochii! - Gracie, spune-mi unde-i Frank.
Habar n-am pe unde-i corcitura aia de nimic.
- Sunt orb. - Dă-i zor. Mă mănâncă trăgaciul!
- Se ascunde pe undeva. - Unde?
Nu l-am văzut de multișor. S-o fi dus cu altă muiere.
Ce căuta cu banda la Old East Road?
- Mie ce-mi iese dacă-ți spun? - Bani.
- Sunt banii noștri. - Banii înainte.
- Spune-mi ce știi. - Gracie!
- Cine sunteți? - Vine poliția!
Nu vă plătesc să-mi veniți cu poliția la ușă!
- Cum au ajuns aici?! - Au urmărit Inferno Creek.
- Au venit după noi. - Deschideți focul!
Din asta cum mai scăpăm?
Nu cred că Fuller e dispus să negocieze.
- Pe geam? - Pe geam.
Haide.
Trenul va veni din est, paralel cu râul,
deci poate opri de-a lungul drumului să-și umple cazanul.
Stația de tren va fi chiar în inima orașului,
cu acces la terenurile aurifere și la centrul comercial.
- Vă interesează fotografia? - Mă interesează.
Facem un portret de fiecare Crăciun pentru familia soției mele din Anglia.
Un trecut ilustrat al vieții noastre în colonie.
Minunată invenție.
Dar e un fleac pe lângă locomotiva cu aburi.
Emilia, domnul Henderson, delegatul căii ferate.
Încântată. Trebuie să vorbim urgent.
- Mai așteaptă. - Morțile recente de pe Old East Road.
Am auzit că George Jenkins a fost hărțuit aseară de o ceată de bandiți.
Fiica mea are o imaginație foarte vie.
I-am dat de lucru aici și acum totul are o poveste.
Vreți să mâncați împreună cu noi?
Bucătarul meu prepară rață sălbatică și gâscă.
N-ar fi potrivit. O zi bună.
- Ce se petrece? - Fuller a ucis câțiva bandiți.
Sunt în fața secției de poliție.
Ai grijă de bar, Ruby.
Tâlhari bine-cunoscuți.
Sunt fericit că pot face Hopetoun un oraș mai sigur. Poți să mă citezi.
Uitați-vă la ea!
- Probabil te simți ușurată. - Să nu-mi spui că ești de acord.
Să-i atârne la vedere ca pe niște bucăți de carne.
Nu, nu sunt de acord.
Fuller vrea să transmită un mesaj. Eu îndeplinesc ordinele.
- Barman! Să vină barmanul! - Scuze, dle Henderson. Scuze.
Tot divertismentul ăsta mi-a distras atenția.
Divertisment?! Distracție?! Așa o numiți?
Expunerea aceea vulgară... un bărbat și o femeie morți...
Mi-e rău. Vreau să beau ceva.
Nu apă, femeie. Rom. Dă-mi un rom.
Și încă unul.
Fetele au fost de mare ajutor.
N-aș fi reușit să mă descurc cu toate fără ele.
Nu te-ai gândit să te muți, George?
Va trebui să fiu târât de aici.
Frederick.
Da, George.
Mă bucur că tu și amicii tăi sunteți aici.
E o plăcere.
Domnule Jenkins! Sunt Emilia Fife.
Știu cine ești.
Tatăl tău e un ticălos. Niciun Fife nu e bine-venit aici.
Lucrez la "Gazeta de Hopetoun".
Catherine Bell mi-a spus că aveți niște necazuri.
Speram să scriu un articol despre asta.
Cred că arată foarte bine în părul tău.
- Emilia. - Ce faci aici?
Mulgeam o capră.
Mulgeați! Pun pariu! Las-o baltă, dle Jenkins!
Îmi pare rău că v-am făcut să pierdeți timpul. Și pe al meu.
- Dă-te din drumul meu! - Așteaptă puțin.
- Te porți prostește. - Am venit să scriu un articol.
- Dar te găsesc aici cu țăranca asta! - N-am făcut decât să mulgem.
Nu e ce crezi, indiferent ce crezi. Suntem aici să protejăm familia.
De cei care încearcă s-o gonească de pe pământul ei.
De asta am venit. Încerc să aflu cine dă ordinele.
Asta pot să ți-o spun eu.
- E bun. - Cineva îl plătește pe Frank Butler.
Cred că el și gașca lui fac treaba murdară pentru plată.
Nu văd ce mai contează, Jack.
- Nu prea are legătură cu noi. - Încearcă să-l omoare pe George.
Tot el a pus să fie ucisă familia Ryan.
Trebuie să treci peste asta.
A fost de mult, Jack.
- Rana ta s-a vindecat, nu? - Nu e vorba de răzbunarea mea.
Păi atunci explică-mi și mie ce e.
E vorba de adevăr? Despre asta-i vorba?
Adevărul e că frații Butler sunt o gașcă de ticăloși hoți și criminali.
Dar n-au jefuit familia Ryan. Nu vor să-l jefuiască pe George.
Nu văd ce contează! Butler poate fi oriunde. Se ascunde.
Nu știu unde este. Nu-l putem face să vină la noi.
Nu ești doar un chip frumușel, Dan.
- Încotro? - Să fac exact ce-ai spus!
Să-l fac pe Frank Butler să vină la noi.
Nu-mi place, Jack.
Am un mesaj pentru Frank Butler.
Să-i spuneți că Jack Keenan știe despre omorurile de pe Old East Road.
Și că Jack Keenan crede că e un fricos fără seamăn.
Și dacă Butler vrea să demonstreze contrariul,
va fi mâine la prânz la Corduroy Gap.
- Cum a fost? - Frumoasă abordare.
- Umple-o, frumoasă domniță. - Ați băut destul, dle Henderson.
Va fi destul când voi șterge definitiv imaginile dezgustătoare din minte.
- Toarnă băutura, femeie. - Domnule Henderson.
Îmi place să văd că te bucuri de ospitalitatea orașului.
Ești un barbar, Furf. Iar orașul tău nu-i decât un adăpost pentru sălbatici.
Dacă crezi că trenul meu va trece la mai puțin de 160 km de cloaca asta,
ești mai prost decât pari.
Lasă-l cinci minute și trimite-o pe Ruby.
Nu cred că e în stare de așa ceva.
Cinci minute.
Domnule Henderson?
Ești atât de drăguță.
Ce cauți aici?
- Ce-i asta? - Articolul meu.
De data asta vreau numele meu pe el.
Eu sunt editorul, Emilia. Eu tipăresc.
Înseamnă că eu sunt Dumnezeu aici.
A avut ceva de spus?
Doar numele celor responsabili de morțile de pe Old East Road.
Bine, poți să-ți treci numele.
- Banda Butler? Ești sigură? - Da.
- Ce dovezi ai? - Martori oculari. George Jenkins.
La fel și banda lui Jack Keenan.
Un bătrân pe jumătate orb și o ceată de bandiți?
Dacă tipăresc asta, ajung de râsul lumii.
- E un fapt! - De ce crezi că în ziar sunt fapte?
Domnule primar.
Banda Butler e responsabilă de omoruri.
- Nu mai vreau să aud de prostia asta. - E adevărul!
Dacă te face mai fericită, îl pun pe Fuller să cerceteze.
Iar eu verific personal fiecare fapt înainte de a tipări ceva.
Unde e fotograful?
Poftim. Sucul de roșii te ajută.
- Am pus niște rom în el. - Rom?
Cui pe cui se scoate. Leac încercat.
Domnule Henderson. E o zi minunată.
Aș vrea să-ți arăt locul propus pentru gara Hopetoun.
Ar fi pierdere de timp. Am luat decizia.
Având în vedere dragostea ta pentru arta fotografică...
cred că asta te-ar interesa.
Un adaos fascinant la istoria ilustrată a vieții în colonie.
Cred că rudele soției tale ar vrea să vadă asta.
- Ce vrei, Furf? - Fife!
Și știi foarte bine ce vreau.
Domnule Fife! Domnule primar, nu poți face așa ceva.
- E deja făcut. - Nu e corect!
- Atunci de ce m-ai ajutat? - Ce?! Nu, eu...
- I-ai dat rom, i-ai trimis o fată... - N-am știut ce plănuiești!
Ba da. Nu vrei să vezi orașul dispărând când se termină aurul, așa-i?
Hotelul tău ruinat, iar tu și Tommy forțați să hoinăriți ca țiganii?
Viitorul ăsta ți-l dorești pentru fiul tău?
Fiindcă asta se va întâmpla dacă nu aducem calea ferată.
Așa că ține-ți scrupulele meschine pentru tine.
Ce oră crezi că este?
- În jur de 10. - Da?
Vine poșta de la Goulburn pe la prânz.
Am putea s-o jefuim. Dar va trebui să lăsăm banda Butler.
Poți s-o faci dacă vrei, Dan.
Nu te forțez să rămâi.
Și care e marele tău plan?
Îl rugăm frumos pe Frank să mărturisească,
să ne spună cine-l plătește?
M-am gândit să-l forțez să ne spună ce vrem să știm.
Și după ce ne spune?
Îl împușc.
Te pricepi foarte bine la făcut planuri pe fugă, Jack.
Știi care-i problema ta, Dan?
Până când termini de făcut planul, eu l-am și pus în aplicare.
Nu, tu faci lucrurile înainte să termin eu de plănuit.
Ascultă.
Sună de parcă... Butler și-a adus toată gașca cu el.
- Fuller pregătește o ambuscadă. - Iisuse!
Deci Butler n-a fost singurul care a primit mesajul.
Dar dacă Fuller și Butler lucrează împreună?
- Ce vrei să spui? - Gândește-te.
Dacă după noi venise Fuller la cocioaba lui Gracie?
Și dacă a venit aici doar ca să ne țină ocupați?
Să-i dea cale liberă lui Butler.
- La ce? - La bătrânul George.
Bine țintit!
E chestiune de timp, căpitane. Rămânem fără pulbere.
Haide, Jack. Unde ești?
Dii! Mai repede!
- Reîncarcă! - Da, imediat.
Dumnezeule!
- George, pleacă de lângă ușă! - George!
- Unchiule George! - La pământ! George, întoarce-te!
- Acum! - Doboară-l!
- Închide ușa! - Unchiule George!
- L-au nimerit. - Ajută-l!
- Molly, adu niște bandaje! - Nu-i nimic.
M-a zgâriat puțin. Nu te agita. Ajută băieții.
Bună dimineața, domnule. Cred că ai dormit bine.
Domnule Henderson.
Știi că n-am vrut femeia aceea.
Și când ți se va cere, îmi vei apăra reputația.
- Butoaie noi, mamă. - Du-le în magazie. Bravo, băiete.
Știi că e mâna lui Fife aici, nu-i așa?
Mă tem că nu știu nimic despre asta.
Te rog să mă scuzi. Trebuie să plătesc dogarul.
Atunci nu-mi lași nicio soluție.
Ieși de-aici.
Nu cred că poate să mă ducă cineva la Stanley?
Poți să mergi pe jos.
Vino afară, bătrâne!
- Câte gloanțe mai ai? - Două.
Ne-am ars.
Am o veche Brown Bess și o muschetă Charleville în cotețul găinilor.
- Ai o muschetă? - În coteț?!
- Le țin încărcate. - Ia ăsta. Mă duc după arme.
- Nu! Mă duc eu. - Eu mă duc! Alerg mai repede.
Lasă-mă pe mine.
Ai grijă, băiete.
Iată unul!
Lângă șopron! Împușcă-l!
Unde plecați? Putem să-i doborâm!
Butler! Jigodie!
George! Nu, nu!
Nu se poate! Unchiule George!
Domnule Harris!
Ce faci aici?
Am rescris articolul. Au avut loc acțiuni ulterioare.
Nu contează. Închid ziarul.
- Poftim? De ce? - Lucrează forțele întunericului.
Nu înțelegi. Am cedat în fața lor temporar.
- Dar mă voi întoarce. Te asigur. - Unde plecați?
- La Sydney, să urmăresc o pistă. - Ce pistă?
Nu-ți pot spune acum ce este.
Dar teoriile tale mi-au dat de bănuit.
Și dacă se dovedesc corecte, voi face un articol extraordinar.
La drum!
- Noapte bună, Mary. - Noapte bună, Mac.
O noapte slabă. Nu prea are rost să țin deschis.
Pricep aluzia.
- Noapte bună, Mary. - Mick... mulțumesc pentru azi.
Se pare că în ultima vreme mă tot scapi de câte cineva.
N-a fost din vina ta ce s-a întâmplat cu omul de la căile ferate.
N-ai avut încotro.
- Noapte bună. - Mick...
... chiar trebuie să pleci?
Credeam că vrei să închizi.
Vreau.
L-am avut în vizor pe Frank Butler. Mi s-a blocat arma.
Nu-ți amărî zilele, băiete.
Câteodată lucrurile se întâmplă cu un motiv.
Zău?
Care a fost motivul uciderii familiei Ryan, Conrad?
Sau că George a primit un glonț în piept apărându-și casa?
- Care a fost motivul? - Jack...
- Puștiul n-a vrut să spună asta. - Știi și tu.
Oricum, glonțul ăla era pentru mine.
Nu-ți face tu griji pentru Frank Butler.
Și-l va primi pe-al lui.
La fel și Fuller dacă e în cârdășie cu ei.
Cred că e timpul.
Unde plecați, zevzecilor, la ora asta din noapte?
Căpitane, după o zi grea, nu știu ce faci tu,
dar noi o să ne distrăm puțin.
Îl duci la bordel?
Îl duc într-un loc mai bun decât bordelul.
Să aveți grijă.
Hai, prietene.
Să ai grijă de el.
Te superi dacă dorm aici la noapte, căpitane?
Nu. Nu, ești binevenit aici, Jack.
Noapte bună. Somn ușor.
Nu trebuie decât să stai acolo și să arăți amenințător.
Dar dacă cineva face ceva... mai bine îl scoți tu primul.
Nu sunt așa rapid la scos pistolul.
Bine...
- Arată-mi. - Ce?
- Arată-mi cum scoți pistolul. - Nu-l scot. O să arăt ca un idiot!
Unu, doi, trei...
Te descurci...
Un flăcău vânjos ca tine n-are de ce să se teamă.
Noroc, băieți. Vă supărați dacă joc și eu?
Raid! E un raid!
- Dan, ce facem? - Pleacă! Fugi, fugi, fugi!
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Thanks to dr. jackson www.addic7ed.com